במסיבת עיתונאים שנערכה אמש (מוצ"ש), סוכנות החלל האמריקאית הודיעה כי חללית הסטארליינר של בואינג, שעוגנת בתחנת החלל הבינלאומית, עדיין מסוכנת מדי לטיסה. לפיכך החליטה נאס"א שהאסטרונאוטים סוניטה ("סוני") ויליאמס ובארי ("בוטץ'") וילמור, שנשלחו בחללית למשימה בת שמונה ימים ביוני, יישארו בתחנת החלל עד לפברואר 2025 – ואז יחזרו לכדור הארץ בחללית דרגון של ספייס אקס. ואילו חללית הסטארליינר תחזור לארץ בטיסה אוטונומית ובלתי מאוישת בחודש הבא.
ב-2014, במסגרת התוכנית המאוישת המסחרית (CPT) של נאס"א, ענקית התעופה בואינג קיבלה 4.2 מיליארד דולר על מנת לפתח את הסטארליינר – כמעט פי שניים מכפי שקיבלה ספייס אקס על פיתוח חללית הדרגון.
טיסת הבכורה המאוישת של הדרגון נערכה ב-2020, כאשר בוב בנקן ודאג הארלי הטיסו את החללית בהצלחה לתחנת החלל הבינלאומית – טיסת החלל הפרטית הראשונה בהיסטוריה. מאז נערכו עוד 12 טיסות מוצלחות של הדרגון המאוישת, שהטיסו 50 אסטרונאוטים לחלל. למעשה, בימים אלה ממש עוגנת בתחנה המשימה השמינית של ספייס אקס בשירות נאס"א, שנשאה לשם שלושה אסטרונאוטים אמריקאים ואחד רוסי, ומחר צפויה להמריא בדרגון משימת פולאריס דון הנועזת, שתישא ארבעה אזרחים פרטיים. לעומת זאת, דרכה של הסטארליינר הייתה רצופה עיכובים ותקלות.
ההליום דולף והמבערים פשוט נכבים
טיסת הניסוי הלא-מאוישת הראשונה של החללית נערכה בדצמבר 2019, אלא שבעיה בשעונים הפנימיים של הסטארליינר גרמה לחללית להאמין שהיא בתמרון כניסה חזרה לכדור הארץ, ולשרוף יותר מדי דלק. כתוצאה מכך, יומיים אחרי השיגור, החללית נאלצה לנחות חזרה מבלי שעגנה בתחנת החלל. בדיעבד מזל שבבואינג לא ניסו לעגון בתחנה, כי הסתבר שהייתה תקלת נוספת בחללית, שלא הייתה מאפשרת לה לעגון בעדינות, וההסטארליינר הייתה עלולה להרוס ולהיהרס בניסיון העגינה. חללית הניסוי הלא-מאוישת השנייה אמנם עגנה בתחנה במאי 2022, אבל גם בה נמצאו שורה של ליקויים.
![שיגור הסטארליינר ב-2019. קרדיט: בואינג](/sites/default/files/styles/max_650x650/public/2024-08/faces-behind-the-factory-camera-1_0.jpeg?itok=Ahdt1mmV)
טיסת הבכורה המאוישת של החללית הייתה אמורה לצאת לדרך ביולי 2023, אך מערכת מצנחי החללית לא עמדה בדרישות נאס"א והתברר גם שהסרט הדביק שמלפף את כל החיווט בחללית יוצר מחומר דליק. לבסוף, אחרי שבואינג נאלצה להוסיף 1.6 מיליארד דולר מכיסה על פתרון הבעיות, ואחרי דחיות שיגורים נוספות, טיסת הניסוי המאוישת של הסטארליינר נערכה ב-5 ביוני השנה.
אלא שכמה שעות לאחר השיגור, בזמן שהאסטרונאוטים עושים את דרכם לתחנת החלל, התגלו דליפות הליום שאילצו את האסטרונאוטים לסגור שני בלוני הליום – ולמעשה לשתק שישה מתוך 28 המבערים במערכת בקרת התגובה (מערכת הכוון החללית במרחב באמצעות מנועים רקטיים קטנים). בנאס"א ובבואינג מעריכים כי בעיית דליפת ההליום היא מערכתית, כלומר שישנה בעיית הליום מובנית בתכנון מערכת בקרת התגובה של החללית. אולם מה שבאמת הדיר שינה מעיני מפקדי המשימה הוא מה שקרה אחר כך: בזמן שהסטארליינר התקרבה לעגינה, חמישה מבערים נוספים פשוט נכבו ללא הסבר.
הסוף של סטארליינר?
כאמור, אמש הודיעה נאס"א כי אין בכוונתה להמר על חיי האסטרונאוטים, וכי הסטארליינר אינה בטוחה לשימוש. מנהל סוכנות החלל ביל נלסון אף הזכיר את אסונות מעבורות החלל צ'לנג'ר ב-1986 וקולומביה ב-2003, שבה נספה גם האסטרונאוט הישראלי הראשון אילן רמון ז"ל. "ההחלטה להשאיר את בוטץ' ואת סוני בתחנת החלל הבינלאומית ולהחזיר את הסטארליינר הביתה כשהיא לא מאוישת נובעת ממחויבות לבטיחות", אמר נלסון במסיבת העיתונאים.
בספטמבר תטוס חללית דרגון מאוישת לתחנת החלל המאוישת, אך במקום ארבעה אנשי צוות היא תישא רק שניים – כדי לפנות מקום לשני האסטרונאוטים של הסטארליינר, שיצטרפו לצוות הדרגון אחרי שאלה יסיימו את עבודתם בתחנה, כלומר בפברואר 2024.
ומה לגבי עתיד הסטארליינר? איש אינו יודע. לפי נלסון, בואינג מחויבת לחללית שלה – אם כי לא ברור אם המחויבות הזאת תכלול גם הוצאה כספית נוספת. זאת ועוד, לפי ההסכם עם נאס"א, אחרי הפיכת החללית למבצעית אמורה בואינג להוציא בין שתיים לשש טיסות מאוישות לתחנת החלל הבינלאומית עד שנת 2030. אלא שהחללית לא תמריא לטיסת ניסוי מאוישת נוספת עד 2026, כך שמשימה סדירה ראשונה לא תטוס עד 2027. במילים אחרות: אם ועד שהסטארליינר תהפוך למבצעית, יכול להיות שכבר לא תהיה תחנת חלל בינלאומית לטוס אליה.
![וילמור וויליאמס על רקע הסטארליינר. קרדיט: נאס"א](/sites/default/files/styles/max_650x650/public/2024-08/0803_sunita-williams-nasa.jpg?itok=_xmEPQx1)